- I tidligere episoder: - De fikk nettopp tilbake lederen.
Spørsmålet er ikke om, men når.
Fienden vår har kommet nær, I antall vi aldri har sett før.
Vi skal sovne igjen til abbyfaren er under kontroll.
Det er et problem med kapslene.
Vi kan bare ta halvparten. Han skal velge dem ut nå.
- Drep ham. - Jeg kan ikke gjøre det.
Og her er vi nå, med et barn på vei.
Det er det jeg vil, og jeg tror at det er det du også vil.
- Du fødte et barn. - Barnet havnet I Texas.
- Hvordan vet du det?! - Hva?
- At barnet dro til Texas?! - Hva snakker du om?!
Hvordan vet du det?
Vi skal foreta en akutt torakotomi.
Én kirurgkandidat til og to operasjonssykepleiere.
Det er veldig risikabelt.
Han klarer seg vel? Du kan redde ham?
- Han er en vanlig pasient. - Nei, det er han ikke.
Gå.
Jeg trenger to sykepleiere straks! Det er til Jason Higgins!
WAYWARD PINES DER PARADISET ER HJEMME
Hør etter, Wayward Pines' borgere. Folk er på vei for å hente dere.
Få samlet familien og eiendelene.
Bare ta med det som er nødvendig for å overleve.
De som ikke er hentet, må forbli rolige.
Busser kommer snart igjen for å hente den neste gruppen.
Vent her, vennen min.
En påminnelse: Når dere drar, kommer dere aldri hjem igjen.
Greit, da drar vi.
- Verdiene raser! - Blodtrykk 70/40.
- Kontroller blødningen, Oscar. - Den kommer fra lungen.
- Ventrikkelflimmer! - Defibrillator. Unna.
1 mg adrenalin nå! Vasopressin?
Unna.
Asystoli.
Dødstidspunkt kl. 07.33.
Gå hjem, alle sammen.
Evakueringen er igangsatt. Vi har dårlig tid.
Alle skal være trygge. Det lover jeg.
På tross av vår store innsats døde Jason Higgins I morges.
For bare noen minutter siden.
Jason tjente byen på den beste måten han kunne.
Og vi kan best hedre ham ved å oppfylle ønsket hans...
...om å overleve.
Vi har en mulighet. Wayward Pines trenger sterkt lederskap.
Ingen her vil bestride det.
Men det byen ikke trenger, det den ikke fortjener, er en diktator.
Jeg vet at mange av oss ikke ba om å komme hit.
Jeg vet at jeg ikke gjorde det. Men vi er alt som er igjen.
Og når vi kommer forbi dette, og det skal vi gjøre, -
- så begynner menneskeheten på nytt med oss.
For det er skjebnen vår nå.
Vi ses på fjellet.
- Er reseptregistrene klare? - Bare ikke på fødeavdelingen.
- Holder stingene I mr. Welch? - De bør de gjøre.
Det du gjorde der inne med Jason, da du tamponerte hjerteposen...
Du drenerte den ikke først. Du drenerte den ikke I det hele tatt.
Det var vel det første du burde gjort?
Du begår aldri feil.
Var det med hensikt, dr. Yedlin?
Jeg gjorde alt for å redde pasienten. Tok alle rimelige tiltak.
Du blir en utmerket doktor, Oscar.
Dr. Yedlin! Jeg ville bare si at talen din var fantastisk.
Og jeg vet at du er opptatt, men jeg ville bare innrømme-
- at jeg hatt mange ulike profesjonaliteter.
- Du mener jobber? - Ja, jobber.
Jeg har vært bomveikontrollør. Jeg har vært hockeymaskot.
Jeg har vært sjef I en bokhandel med voksenbøker.
Men denne jobben har vært den mest givende.
Jeg føler at jeg har utrettet noe, og det er takket være deg.
Og jeg føler at jeg virkelig kan utrette noe I framtiden.
Jeg føler at du og jeg kan forandre menneskeheten sammen.
Vi ses I fjellene. Tallyho.
Vi ses I fjellene.
Jeg la merke til noe interessant da jeg fylte ut papirene.
Jasons blodtype er AB-.
Det er uvanlig. Mindre enn 1 % av befolkningen har den.
Det er bare fire våkne I Wayward Pines som har den.
De første tre er familien Mansfield. Men den andre... er Kerry Campbell.
Er ikke det snålt?
Dr. Yedlin? CJ venter på deg på kontoret ditt.
Imponerende, ikke sant? Jeg tror de er ekte.
Evakueringen er I gang. Kapslene er nesten klare.
Det blir enklere for meg hvis vi kan legge alle inn samtidig.
Jeg kan forklare deg hvordan det fungerer.
Nei takk. Jeg har vært inni en. Det holder.
Bra. Jeg har ikke seks måneder til å lære deg det.
Etter Jasons plan skulle vi ta hele familier først.
Begge foreldrene og alle ungene.
Det dekker nesten 300 av de 571 kapslene som fungerer.
Så tar vi barna og etterlater de voksne som kan unnværes.
Da kan vi bedre kontrollere dem hvis det blir noen problemer.
Fortjener de ikke å få vite det?
De får vite det. Men ikke før vi andre er I sikkerhet.
Her er lista.
Her er Jasons beslutning om hvem som skulle bli med.
Han tok dem raskt, men han tok beslutninger.
Du kjente ham som gutt.
Ja, men jeg kjente ikke den mannen han skulle bli.
- Han ble aldri det. - Han er fortid.
Det er nok ingen vits I å krangle om ham nå.
Du har egne beslutninger å ta. Kanskje noen du gjerne vil ha med?
Jeg sa at det burde være tilfeldig. Det er umulig nå.
Og abbiene kan være her når som helst.
Det er kanskje best å følge det som alt er organisert.
Du kan selvsagt gjøre endringer.
Det er mer enn 300 personer som aldri har vært vekket.
Du kan vekke noen av dem for å få noen ekstra kapsler.
Men for hver aksjon fins det en like sterk motreaksjon.
Du velger ikke bare hvem som blir med, -
-men også hvem vi må etterlate.
Du innvilger en benådning og en dødsdom samtidig.
- Led han? - Ville du at han skulle lide?
- Jeg vet ikke. - Vel, en kapsel ble nettopp ledig.
Syns du dette er morsomt?
Du var hjernen bak den tyranniske gærningen.
Han var ingen tyrann. Han gjorde det han syntes var riktig.
Ja da. På et sted der alt er galt.
Det er råttent. Alt er en løgn.
Det har vært nok løgner, dr. Yedlin.
Jeg er bare interessert I sannheten.
Du vet vel at Pilcher endret mappen din?
Det vet jeg.
Visste du også at Jason ble lagt I en kapsel få dager etter fødselen?
Og ved et sammentreff kom du hit noen dager etter at du hadde født.
Og dere deler en veldig sjelden blodtype.
En veldig sjelden blodtype.
Vennligst gå rolig framover.
Alle familier skal registreres sammen.
Alle blir fysisk undersøkt, -
- får en drakt og blir ført til kapselrommet.
Ikke glem at dere må ha med dere legitimasjon.
Bare innbyggere med legitimasjon får slippe inn I kapselrommet.
Én av gangen, takk.
293 personer har gått inn I anlegget og blir registrert nå.
De har begynt å hente resten.
- Har du det bra? - Nei.
Beboere I Wayward Pines: Står dere ikke på de første listene, -
- så må dere vente I hjemmet deres på gruppe to.
Vær så snill, vær tålmodige. De neste bussene drar snart.
- Du står ikke på den første lista. - Vi kjører folk I to grupper.
Vi må plassere folk I kapselrommet I en spesiell rekkefølge.
Vi kommer snart og henter gruppe to.
- Pappa? - Frue.
Ikke vær redd. Mamma kommer til å være der hos deg.
Vi ses om en liten stund. Greit?
Buss A går om to minutter.
Fortsett forover, alle sammen.
Fortsett forover. Én rekke.
Gå på bussen, alle sammen.
Fort nå. Fortsett forover.
Frank? Frank!
Gå nå, alle sammen.
- Hva er det som skjer? - Fortsett framover.
De sa at vi skulle vente her.
De kjører folk I to grupper. Vi er gruppe to.
Hva er I veien med oss?
Ingenting. De kommer tilbake.
Har du sett broren min? Frank!
- Har du sett Frank Armstrong? - Du stopper rekken.
- Nei. Frank! - Kom igjen. Inn I bussen.
Fortsett å gå.
Frank!
- Frank! - Lucy!
- Slipp meg! - Du står ikke på lista!
Frank!
Frank! Nei.
Frank. Nei.
Frank, nei. Jeg vil ikke dra!
Rebecca Yedlin? Det er på tide å dra.
Du må vente her.
- Hva er det du snakker om? - Folk drar I to grupper.
- Vi er en gruppe. Vi er gift. - Det har med kapselrommet å gjøre.
- Bli med oss, frue. - Jeg drar ikke uten mannen min.
- Becca. - Bare én ekstra.
- Du kan kjøre oss dit sammen. - Becca.
Gi oss et minutt. Kom.
- Hva er det som foregår? - Jeg vet ikke.
- Gjorde Theo dette? - Vi vet ikke at noen har gjort noe.
- Vi fant nettopp ut av alt. - Og ikke noe av det forandrer seg.
Jeg vil ikke dra alene. Jeg kan ikke være alene igjen.
Jeg lover at jeg skal være der når du sovner.
Og jeg skal også være der når du våkner.
Hvor jeg enn er...
...og når dere nå er. Begge to.
Kom nå.
Siste gruppe går mot kapslene.
Som vi håper at vil fungere.
Det fins ikke garantier her I livet. Som kirurg vet du det.
Jeg har hatt livet I hendene. Holdt et bankende menneskehjerte.
Jeg gjorde det faktisk tidligere I dag.
Men vi redder ikke bare ett liv. Vi redder menneskearten.
- Det er ikke annerledes. - Jo, det er helt annerledes.
En som ødelegger en sjel, må anses som om han har ødelagt hele verden.
Og en som redder et liv, må anses som om han har reddet hele verden.
Du har reddet verden hele tiden, doktor.
- Du visste det bare ikke. - Jeg reparerer ting.
Syr sammen nerver. Fjerner kreftvev.
Men det var aldri noe åndelig. Ikke for meg.
Pilcher. Han lekte Gud da han fikk oss alle sammen hit.
Tror du det var en tabbe at han tok menneskenes skjebne I sine hender?
En mann spurte: "Ville du reddet 100 personer hvis du kunne?"
"Tusen personer?" Selvsagt er svaret ja.
Så dopet en gal sykepleier meg ned og fikk meg hit.
Han mente hvis alternativet var at alle ellers døde, -
- så var svaret selvsagt. Men sånn var det ikke her.
Alle her ville levd ut livet sitt.
Dødd forferdelig eller fredelig, men naturlig.
Og nå, I kveld, valg, så gjør vi det samme.
Du sa at du reparerte folk. Imperfektum.
Er dette noe du ikke har tenkt å gjøre lenger? I det neste livet?
Dette er dr. Theodore Yedlin, og...
...jeg håper at den som hører dette, forstår dette bedre enn meg.
Men dere må vite at David Pilcher tok feil om alt.
I et forsøk på å redde menneskeheten-
- skapte han en by som er styrt av umenneskelighet.
Et prosjekt han ikke hadde rett til å sette I gang.
Men uansett er vi nå ved det punktet at vi er tomme for mat, -
- og en fiende kommer snart til å flomme inn I byen og drepe alle.
David Pilcher samlet inn flere virus og oppbevarte dem her.
Jeg antar at det var for en slags framtidig viruskrigføring.
Jeg har tenkt å sprøyte de tre farligste typene inn I meg selv:
Byllepest, tyfus og Marburg.
Etter inkubasjonstiden på rundt 13 timer-
- skal jeg gå utenfor gjerdet... og bli fortært.
Etter mine beregninger, basert på minner fra legestudiene-
- bør en tredjedel til halvparten bli utslettet bare av byllepesten.
Tyfus og Marburg smitter via vann, så resten bør følge etter.
Det er bare en gjetning, men det er den beste jeg har.
Så de eksisterende medlemmene, når de våkner, -
-kan kanskje få et nytt liv.
Det er alt.
Bortsett fra... at denne tanken på et større gode:
Det fins ikke noe større gode.
Det fins bare godt, uansett hvor liten gjerningen er.
Dr. Yedlin. Din kone ankommer... Din tidligere kone.
Men det er et problem ved kontrollstasjonen.
Gå tilbake til hjemmene deres.
Dere er med I gruppe to. Hvis dere ikke er hjemme, -
-så kan ikke bussene hente dere.
- Rygg unna! - Gå til hjemmene deres nå.
- Lukk opp porten nå! Rygg! - Framover!
- Du drar ikke istedenfor meg! - Slipp meg inn!
- Hva er det som foregår her? - Theo! De etterlot Xander.
Gå tilbake! Gå hjem!
Gå hjem!
Bli stående I køen mens dere venter på tur.
Rebecca!
- Hvor er Frank? - Hvor er Xander?
- Gi meg litt av det. - Du er for ung.
Jeg skulle ønske at jeg var født et annet sted.
Ja. Dessverre fins det ikke noe annet sted.
Hvordan var det der ute?
- Nifst. - Som det er her.
Hun er som en mor for henne.
Bra.
Hopp inn, begge to. Kom igjen. Hopp inn.
La oss ikke bli bløte nå. Vi må...
Gå ut av bilen!
- Hvem er det? - Jeg fikser dette.
Vi trenger den jeepen, Xander. Ikke gjør noe dumt.
Dr. Yedlin.
- Du kunne bare fortalt det. - Jeg vet det.
Jeg trodde at jeg gjorde en god jobb for deg, men jeg tok visst feil.
Så du får hilse framtiden fra meg.
Arlene. Du tar kapselen hans. Kom.
Takk, dr. Yedlin. Takk.
- Jeg vet ikke hvorfor du gjorde det. - Ikke jeg heller.
- Vil tingene bli annerledes? - De må bli annerledes.
Jeg går til kapselrommet. Tiden er inne. Få dem registrert.
- Hvordan er hodet? - Det går bra.
- Becca? - Vennligst bli stående I køen.
Becca!
- Frank! - Oi. Ta det rolig.
- Jeg var så redd. - Jeg skal beskytte deg.
Gå forover, rolig og pent. Alle familier blir registrert sammen.
Én av gangen, takk.
Dere skal alle legeundersøkes, -
- få på dere en drakt og bli ført inn I kapselrommet.
Det er ikke din feil.
Vi har alle trodd på ting her som ikke var virkelige.
- Du aner ikke I hvilken grad. - Jeg vet det.
Pilcher er ikke her. Ikke Jason heller. Men det er du.
Du overlevde alt, med intelligens og instinkt.
Hva om det for én gangs skyld ble brukt til noe godt?
Vi trenger alt det.
Jeg trenger det. Og du fortjener helt klart en ny begynnelse.
Orden I rekkene. Én av gangen, takk.
Én var nok.
Takk.
Jeg går ut fra at framtiden trenger iskrem. Jeg antar det.
Vi kunne ikke redde ekteskapet vårt...
...men du kan redde byen.
Det er det bare du som kan.
Jeg skal gi meg selv sprøyter med byllepest, tyfus og Marburg.
Inkubasjonstiden er på rundt 13 timer.
Jeg skal gå utenfor gjerdet og bli fortært.
Det fins ikke et større gode.
Bare det gode, uansett hvor liten gjerningen er.
Jeg ofrer meg vel vitende om at med alt jeg er blitt fratatt her, -
- så kan jeg likevel tjene hensikten min og rette opp igjen alt.
- Ikke gjør dette. - Det er alt gjort.
Du trengs her, dr. Yedlin.
Menneskeheten trenger deg og flere som deg I framtiden.
Og færre personer... som sønnen min.
Det er morfin.
Sprøyt alt sammen inn I en vene to minutter før du går ut.
- Du vil uansett merke det. - Valget er riktig, for oss begge.
Ikke vær urolig. Framtiden kommer ikke til å savne meg.
Jeg er bare ei jente fra Idaho, doktor.
Adjø, Theo.
Systemene som ikke er nødvendige, holder på å bli slått av.
Bare strømmen til kapselrommet og gjerdet vil bli stående på.
Jeg er ikke så glad I å holde taler, og jeg har alt holdt en I dag.
Jeg vet ikke hvilken verden vi våkner til...
...men jeg vet at vi gjorde alt, for det er det mennesker gjør.
Det er naturen vår.
Og jeg har sett vårt verste her. Men vi har også vist vårt beste.
Så la oss føre det videre.
Jeg ønsker oss alle lykke til. Forhåpentligvis ses vi snart.
KAPSELDØR STENGT
SLÅ AV KAPSEL?
Du ser trøtt ut, skatt.
Var det en feil?
Du kan forme verden som du vil.
Du har makten til det.
FORTSETTER KRYOGENISK NEDFRYSING
FORBI DETTE PUNKTET KOMMER DU TIL Å DØ
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com